Jeg døde om aftenen den 21. september, 1945.
Beskidt!
Pas på!
- Beskidt! - Er han død?
Amerikanerne kommer snart. Vi må have udskuddet væk fra stationen.
Mor?
Hvad dag er det i dag?
Setsuko...
Nu igen.
- Hvad er det her? - Pyt med det. Smid den ud.
Ham her er også snart død. Det kan man se i hans øjne.
ILDFLUERNES GRAV
Oversættelse: Mogens Hansen PrimeText International, 2005
Textadministration: www.primetext.tv
Flyangreb!
- Sakamaki! - Der er hundredvis af bombefly!
Beskyttelsesrummet bag brandstationen er nok sikrest.
Vil de bombe os igen?
- For varmt! - Vær en dygtig pige. Vær tålmodig.
Jeg tager til beskyttelsesrummet.
Kom så hurtigt, I kan.
Setsuko, adlyd din bror.
- Gå nu, mor! - Ja.
- Har du din medicin? - Ja.
- Jeg synes ikke om beskyttelsesrummet - Vil du hellere bombes?
Min dukke!
Nu kommer de!
Storebror!
Duk dig!
Storebror!
Kejseren længe leve!
Tag det roligt. Her er vi sikre.
- Hvor er mor? - I beskyttelsesrummet.
Det kan klare en fuldtræffer på 250 kilo. Tag det roligt.
Hun kommer nok til fyrretræerne. Vi møder hende der.
Hvil dig lidt mere, så går vi bagefter.
- Er du uskadt, Setsuko? - Jeg har mistet den ene sko.
Jeg køber nogle nye og bedre.
Jeg har også penge.
Åbn den.
Du er jo rig, Setsuko.
Det sorte regn, der følger bomberne.
Alle huse er brændt ned.
Se. Det der var rådhuset. Vi spiste der engang.
Er vores hus væk?
- Det ser sådan ud. - Hvad skal vi gøre?
Far hævner os.
Mor!
Mit hus er brændt, og dermed fortiden.
Nu starter vi helt forfra.
I er heldige at være uskadte.
To bomber ramte os. Der er så mange lig.
Vi kunne ikke gøre noget.
Nej. Det er ikke vores tante.
Storebror, jeg skal tisse.
Overlevende fra Kaminoko, Kaminishi og Ichirizuka!
Samles i skolen til ly og behandling.
- Hvad er der? - Jeg har ondt i øjnene.
- Vi må vaske dem på skolen. - Hvor er mor?
Hun er sikkert på skolen. Kom, nu går vi.
Seita.
Seita, har du set din mor?
Hun er såret. Gå over til hende.
Må jeg se?
Du må have været bange.
Din bror skal gøre en ting. Vent her med mig.
Seita, jeg har ledt efter dig. Er alt i orden?
- Hvor er min mor? - Denne vej.
Den her er din mors.
Denne vej.
Hun sover endelig.
Hun skulle på et sygehus, men der er næsten ingen tilbage.
Kaisei-sygehuset i Nishinomiya står åbenbart stadig.
Mor har problemer med hjertet. Er der medicin?
Jeg spørger.
Jeg kommer tilbage.
Mor...
Så du hende?
Jeg er ked af det.
Jeg er tørstig.
Kan jeg gøre noget for jer?
Har I fået jeres rationer?
Jeg henter dem.
Jeg lægger denne ring i din pung. Tab den nu ikke.
Mor har det ikke så godt. Men hun får det bedre.
- Hvor er hun? - På sygehuset i Nishinomiya.
I nat bliver vi på skolen. I morgen finder vi vores tante i Nishinomiya.
Vi er i et klasseværelse ovenpå. Kom I med.
- Vi kommer lidt senere. - Så ses vi, Setsuko.
- Vil du spise? - Jeg vil besøge mor.
Det gør vi i morgen. Det er sent.
Se, hvad jeg kan!
- Du skal ikke se på ligene. - Denne forbandede hede.
Vi skal brug en lastbil.
- Hvor er din lillesøster? - Jeg sendte hende til vores tante.
- Hun tager sig sikkert af os. - Det var godt.
Jeg har meget at lave. Held og lykke.
Mor! Hvor er mor? Er hun stadig syg?
- Ja, hun blev såret. - Velkommen.
Hvordan havde jeres mor det på sygehuset?
Flåden sendte jeres bagage hertil med lastbil.
Der er madrasser og lagener på Deres værelse.
Har mor ikke brug for ringen længere?
Har hun givet mig den?
Den er vigtig. Læg den væk.
Mor...
Når mor får det bedre, besøger vi hende.
Det er sent. Sov nu.
Sild, tørret tunfisk, tørrede kartofler, æg og blommer.
Og smør!
Der er stadig god mad, trods alt. Flådens familier har det godt.
Tog du til sygehuset, Seita?
Jeg vil tale med din mor. Jeg tager dertil med Setsuko.
- Har hun fået det værre? - Hun døde allerede på skolen.
Er hun død?
Hvorfor sagde du ikke det straks? Skjul ikke den slags for mig.
Setsuko må ikke vide noget.
Så hun er død...
Det er frygteligt. Du må skrive til din far.
Storebror! Hun købte nye sko til mig.
- Det var godt, Setsuko. - Velkommen hjem.
- I klarer jer, I to. - Mange tak.
- Hvad er det for en lyd? - Det er bare frøer. Vær ikke bange.
En ildflue!
Her, fang den.
- Du knuste den. - Det lugter grimt.
Du klemte for hårdt.
Her er mange ildfluer!
- Setsuko, luk øjnene og åbn munden. - Hvorfor det?
Vent og se. Åbn munden.
En karamel!
Jeg var ved at sluge den.
- Vi er hjemme. - Hvor blev I af?
- Takkede I tanten rigtigt? - Ja.
Det der så godt ud...
Seita, har du tænkt på skolen? Skal du ikke snart derover?
Stålværket blev ødelagt, så der er ikke mere arbejde.
Skolen brændte også. Der er ingen steder at tage hen.
- Så skriv til din far. - Jeg skrev til flådens kontor.
- Hvornår? - Da vi kom hertil. For ti dage siden.
Mærkeligt... Du burde have fået svar nu.
Aflever saksen, når du er færdig, Setsuko.
- Hvordan går krigen? - Vi har snart tabt.
Vi skal også lave de nedbrændte fabrikkers arbejde.
Snart kommer det afgørende slag.
Det er vel derfor, vi får mindre og mindre mad.
Alle har det svært, ikke kun soldaterne.
Du arbejder også for landet, skat.
Spis ordentligt, så du kan blive stærk.
Nu igen.
Er de forældreløse? Stakler, de er så unge.
- Hvad er der? Kløer det? - Varmen. Jeg hader beskyttelsesrum.
Vær tålmodig. Jeg er her hos dig.
- Skal vi gå ned til havet? - Ja, lad os det!
Alle dyrker grøntsager.
Hvad laver de?
De samler salt fra havvandet. Alt er rationeret.
Klæd dig af, Setsuko.
- Det er måske lidt koldt. - Lad være, jeg fryser!
Det er da dejligt at slippe af med sveden.
Et stort badekar.
Pas på!
Vent!
Snip snap, snip snap.
Der er nogle, der sover her.
Der er intet at se på.
Når det bliver lidt varmere, skal vi bade.
Hvis vi bader, bliver vi sultne.
Seita, Setsuko, kom...
I må være sultne. Der er også koldt saftevand.
Mor, har du ventet længe? Jeg er så glad for at se dig!
- Hvordan har du haft det? - Godt. Alle er flinke.
Jeg er sulten.
Vi går hjem, inden næste flyangreb.
Jeg er træt, storebror. Bær mig.
De kommer!
Du har ikke brug for din mors kimono. Skal vi bytte den for ris?
Det gjorde jeg med min. Penge hjælper ingen nu.
- Vi bytter den for 15 kilo ris. - 15 kilo?!
Seita, du skal have næring, så du kan blive en stærk soldat.
- Hele 15 kilo? - Din mor havde gjort det samme.
Jeg ordner det.
- Nej! - Er du vågen?
Det er mors kimono!
Slip, Setsuko!
Setsuko!
Det er fin ris.
Setsuko, vi skal have hvide ris til middag.
Det her skal I beholde.
Hvide ris, Setsuko!
Begge de andre arbejder sent og går glip af dette festmåltid.
Hvide ris smager rigtig godt.
- Mere! - Ja da.
- I aften spiste du godt, Setsuko. - Det er lækkert!
- Hvad er der? - Jeg synes ikke om grød.
Er der ikke flere blommer?
Dem spiste vi for længe siden.
- Her er din frokost. - Tak.
Arbejd hårdt.
- Farvel. - Pas godt på dig selv.
Der er risboller til frokost, så hold ud.
Nej, I må nøjes med grød.
Hvorfor skal I, der bare dovner, have samme frokost som de arbejdende?
Du er gammel nok til at forstå, at vi skal samarbejde.
Du vil have hvide ris, men først skal man fortjene dem.
I skal ikke klage, I har fået hvide ris et par gange.
- Det var jo vores ris. - Mener du, at jeg har snydt jer?
Hvor frækt! Jeg tager mig af to forældreløse.
I kan selv lave mad fremover.
Så kan I ikke klage.
Seita, I har vel også slægtninge i Tokyo?
Din mors slægt. Hvorfor skriver du ikke til dem?
Her kan vi jo blive bombet når som helst.
Jeg kender jo ikke adressen.
- Vi skynder os hjem. - Ja, far venter.
Frøerne kvækker, så vi går hjem.
Undskyld forsinkelsen. Jeg måtte vente længe.
- Hvad er der? - Jeg er sulten, og tørstig.
Tag en karamel.
Mor havde 7.000 yen på kontoen.
Med 7.000 kan vi bo for os selv. Vær ikke urolig.
Jeg skriver til far, at Setsuko venter.
I er heldige. Det er ikke let at finde et fyrfad i dag.
Vi har næsten intet tilbage at sælge, især metalgenstande.
Vi tager sådan en kam. Har De ingen paraplyer?
Tja... Vent lidt.
Regn, regn, falder igen
Min bror møder mig med en paraply
- Er jeg ikke dygtig? - Pas på ilden.
- Hvad er der med dem? - De vil klare sig selv fremover.
Hvor rørende. Mere mad, tak.
Mor, var du hård mod dem igen?
De siger ikke engang undskyld, men går ud og køber et fyrfad.
Tak for mad.
Du har ingen bordskik, storebror.
Du behøver ikke sidde korrekt.
- Ris til to. - Er det alt?
Næste ration kommer i juli.
Jeg vil.
Er det sødt?
- Det smager af meget. - Druer, jordbær, melon og mynte.
Den har alle slags smag. Du kan drikke resten.
Jeg drak det hele.
De gik i seng uden at rydde op.
Selviske unger... Helt hjælpeløse.
- Nu igen. - Mor!
Seita, de andre arbejder for landets skyld.
Hun kan ikke forstyrre dem sådan.
Ingen sover ordentligt alligevel, på grund af flyangrebene.
Den centrale militærdivision rapporterer.
Et stort antal fjendtlige bombefly nærmer sig.
Seita, gemmer du dig igen? Du er stor nok til at bekæmpe brande.
Jeg vil hjem. Ikke til tantes hus.
Vores hus er brændt ned.
Svæver karpevimplerne højere end hustagene
Den store karpe er far...
Hold op!
Vi er i krig. Jeg får skylden for jeres opførsel.
I er som pestrotter. I flygter, når der er flyangreb.
Hvis I er så feje, burde I leve i en grotte.
Hør... Vil du bo her?
Ingen kommer her, og stolperne er tykke. Her kan vi bo, som vi vil.
Skal det være vores hus?
Vi har besværet jer for længe. Vi flytter nu.
- Flytter? Hvorhen? - Det har vi ikke bestemt endnu.
Vær forsigtige. Farvel, Setsuko.
Det her bliver køkkenet.
Her har vi hallen.
Hvor skal toilettet være?
Det spiller da ingen rolle.
- Mange tak. - Bare stil den der.
Vil De ikke sælge os lidt mere halm og mad?
Jo, men jeg har ikke så meget.
- Mine tænder løber i vand. - Jeg er sulten.
- Vi kan også spise dem. - Frøer?
Det siges at smage godt.
Setsuko, gå ind under myggenettet.
- Hvad er der? - Jeg glemte min tandbørste.
Du skal ikke børste i aften.
Du bliver stukket af myggene. Ind under nettet.
Der er så mørkt.
Jeg skal tisse. Skal du også?
- En kamikazepilot. - De ligner ildfluer.
Faktisk. Skal vi fange nogle ildfluer?
Ind med dig.
- Jeg så dit ansigt. - Og jeg dit.
Et hårspænde.
Nu skal vi have et lysshow.
Inden du blev født, så jeg en flådeparade.
- Flådeparade? - Far stod om bord på krydseren Maya.
Den kejserlige flåde.
For forsvar og angreb, af mørkt jern
De flydende fæstninger, vores håb
Fjendtlige fly!
Hvor mon far slås nu?
Klem mig ikke!
- Hvad laver du? - En grav.
Mor er allerede i graven, ikke?
Tante sagde, at mor er død og ligger i graven.
Vi besøger hende en dag.
Kan du huske begravelsespladsen? Vi var der engang.
Mor er der... under et stort kamfertræ.
Hvorfor dør ildfluer så hurtigt?
Hvad nu? Der bor vist nogen her.
- En hjemløs, måske. - Måske en uhyggelig mand.
- Her hænger en gynge. - Er her børn?
En grav! Nanmaida, nanmaida.
Tænk, hvis de var rigtige.
- "Setsuko" står der. - Se, tørrede frøer.
Spiser de den slags?
Er det den slags, de spiser?
Kun sojabønner. Noget bras.
Et spøgelse!
Jeg byttede alt min mors tøj for ris, men der er ikke flere.
Hvis De kunne sælge mig lidt mad...
Jeg beder ikke om tøj eller penge.
Jeg er bonde, men jeg kun lige, så jeg kan klare mig.
- Har I ingen slægtninge? - Jeg ved ikke, hvordan jeg når dem.
Så må I nok hellere tage tilbage til jeres tante.
Man kan ikke overleve uden madrationer.
Sig undskyld.
Tak alligevel. Jeg spørger en anden.
Du er søn af en marinesoldat. Vær stærk.
Må vi?
Neej!
Spis bønner eller hvad som helst. Spis ordentligt og bliv stor og stærk.
Storebror.
Min mave er underlig.
Er den kold?
Jeg har fået tynd mave.
Din djævel!
Undskyld! Vis barmhjertighed!
- Min søster er syg, hun skal spise! - Løgner!
Tyveri er en alvorlig forbrydelse.
- Møgunge! - Vent!
Se! Han stjæler endda små kartofler.
Det er vel dig, der har stjålet grøntsager heromkring.
Storebror!
Undskyld. Jeg skal aldrig gøre det mere.
Det kan du fortælle politiet.
- Nu går vi! - Min søster har kun mig.
Jeg forstår. Jeg tager mig af det nu. Du kan gå hjem.
- Men... - Han har fået tæv nok.
Vold mod mindreårige... Overfald...
Så tager De Dem af det.
De bombede Fukui i aften.
Kom ind og få et glas vand.
Setsuko...
Storebror!
Storebror?
Hvis du har ondt, skal du gå til lægen og få en sprøjte.
Setsuko!
Storebror, jeg skal på toilettet.
Kan du holde dig lidt? Hop op.
Min storebror gik til bjerget...
Setsuko, der er mad.
Græskarret er lækkert. Det smager næsten som youkan.
Jeg synes ikke om youkan.
Du snakker. Hvis du ikke spiser, bliver far vred på mig.
Jeg hjælper dig med at spise.
Spis nu. Når du får det bedre, tager vi ud til havet.
Nu skal du spise godt, Setsuko.
Storebror?
Et minde efter din mor?
Det bras? Lav ikke sjov med mig!
Setsuko!
Storebror... Vand...
Træk vejret... og pust ud.
Hun har haft diarré i flere dage. Hun har også feber.
Hun får ondt, når jeg vasker hende i havvand.
Hun er underernæret. Det er fordi hun har diarré. Næste!
- Er der ingen medicin? - Ingen sprøjter.
Kan De ikke gøre noget? Jeg beder Dem.
Der er ingen medicin. Hun skal bare have næring.
- Næring? - Og hvor er det?
Hvor finder jeg næring?!
Jeg er så sulten... Hvad vil du spise?
Tempura, stegt fisk og gelé.
- Ikke andet? - Is. Og...
...så vil jeg have en karamel til. - En karamel... Okay.
Jeg tager alle pengene.
Jeg har ikke brug for noget. Bliv hos mig, storebror.
Gå ingen steder. Forlad mig ikke.
Vær ikke urolig, Setsuko.
Jeg køber næringsrig mad for resten af pengene.
Bagefter går jeg ingen steder. Jeg bliver hos dig.
Det lover jeg.
- Værsgo, 3.000 yen. - En tyfon er på vej.
Vi har allerede kapituleret. Hvordan skal det hjælpe os?
Har vi tabt krigen?
Ved du ingenting?
Er det sandt, at Japan har tabt krigen?
Ja, vi kapitulerede uden betingelser.
- Hvad er der så sket med flåden? - Den ligger på havets bund.
Så fars krydser er også sunket? Er det derfor, der ikke kom svar?
Hvordan skulle jeg vide det?
Møgunge.
I djævle!
Så sulten...
Far...
Far er død.
Far er død...
Far...
Undskyld, jeg kommer så sent. Jeg laver risgrød.
Opad...
Nedad...
Og stille...
Jeg har købt lækkerier. Æg.
Og så...
Setsuko, hvad sutter du på?
Det er en sten, ikke en karamel!
Jeg har taget bedre mad med. Ting, du synes om.
Værsgo, storebror.
Hvad er der, Setsuko?
En risbolle. Her, tag en til.
Spis nu.
- Vil du ikke have noget? - Setsuko...
Se, en vandmelon. Jeg har ikke stjålet den.
Se, vandmelon.
Det smager godt.
Vent og se, jeg vil lave risgrød med æg.
Jeg lægger melonen her.
Tak, storebror.
Setsuko åbnede aldrig øjnene igen.
Her er trækul til kremeringen.
Men hvis det er et barn, kan du kremere det i templet.
Klæd liget af og tænd med sojabønnestilke.
En fin dag i dag.
- Alt er som før. - Hjem, kære hjem.
Jeg har savnet grammofonen!
Kære, gamle udsigt.
Kom, så går vi hjem.
Ved daggry lagde jeg Setsukos knogler i karamelglasset og forlod bjerget.
Jeg tog aldrig tilbage til grotten.
Storebror!
Det er sent. Du skal sove nu.